Den 13. Kriger
Jeg er Ahmed Ibn Fahdlan, Ibn Al Abbas, Ibn Rasid, Ibn Hammad.
Ting var anderledes før.
En gang i tiden var jeg poet i verdens mægtigste by.
Livet var let, uden bekymringer.
Indtil jeg en dag traf en smuk kvinde...
... som tilhørte en anden mand.
Hendes jaloux ægtemand klagede til kaliffen -
- som så udnævnte mig til ambassadør i Tossuk Vlad -
- et land som lå langt mod nord.
Jeg blev bortvist fra mit hjemland og alt jeg kendte.
Det blev måneder på kamelryggen gennem et land befolket af barbarer.
Jeg fik følge af Melchisidek, en af min fars gamle venner.
Færden gik gennem Oguzernes, Khazarernes og Bulgarernes rige, -
- som raner karavaner og slagter ned for føde.
- som angriber karavaner og dræber alle.
Tatarerne kommer! Tatarerne kommer!
Løb for livet!
De standser op!
- En båd! - Se, en båd!
Se, de vender om! De trækker sig tilbage.
Fremad! Fremad!
Vent! Mændene i båden... Hvem er de?
- Nordmænd. Fortsæt, og vær stille! - Er de farlige?
Måske lader de os slipper forbi, eller måske dræber de os...
Men jeg er ambassadør!
- Jeg skal jo snakke med folk. - Det får du måske anledning til.
Hvad tror du potentaten her kalder sig?
- Kejser som det mindste. - Jaså, kejser...
Vi søger er...
Vi søger jeres anfører, kongen her.
Prøv på græsk.
Deres konge er i teltet udenfor.
Kongen vil ikke snakke med os.
Kongen vil ikke snakke med os fordi han er død...
Dette er hans begravelse.
Du præsenteres for en af konges mænd: Buliwyf.
Buliwyf vil høre en hyllest. Find på et digt eller en fortælling.
Noget husker du vel?
”I begyndelsen var verden tom. Og Guds ånd...”
Nu da de havde fået en ny konge...
... begravede Nordmændene deres gamle konge.
”I jorden er det kryb. Vi må hellere brænde ham.”
”Så kommer han, og alt han ejer, hurtigere til paradiset.”
”Her er vores gaver, som bidrag til hans kongerige i paradiset.”
Han tager dem med sig.
”Se, der ser jeg min far.”
”Se, der ser jeg min mor, mine søstre og mine brødre.”
”Se, der ser jeg mine forfædres linje helt tilbage til tidernes morgen”
”De kalder på mig.”
”De beder mig indtage min plads hos dem i Valhalla…
… der de modige får evigt liv.”
Hun tager med ham. Dette får du næppe at se igen. Det er gammeldags.
Et andet skib kom i løbet af natten.
En knægt står i forstavnen, stiv som en statue.
- Knægten lader dem se ham. - Han er nem at få øje på!
De ved ikke om det de ser, er virkeligt. Det har noget med tågen at gøre...
De ser onde ånder i tågen.
Knægten var høflig. Han gav dem tid til at afgøre om han var virkelig.
Han er budbringer. Han kommer fra nord med et bud til Buliwyt.
Han hedder Wulfgar.
Søn af Kong Hrothgar, en mægtig konge i Norden.
Han beder Buliwyf om hjælp.
Hans fars kongerige bliver angrebet. Landsbyen er ødelagt.
De trues af en ældgammel ondskab, noget frygteligt.
En rædsel uden navn.
En rædsel som ikke må nævnes.
Se på dem. Hvad er det som påvirker dem så stærkt?
Det må ikke siges højt.
Han påkalder sig dødsengelen.
Han beder om ben. Hun er et orakel.
Hun beder om mænd i samme antal... som måner?
13! Måneder i deres år. 13 mænd skal drage af sted, siger hun.
Ottende...
Niende...
Tiende...
Elvte...
Tolvte...
Hun sier at den trettende ikke må være en fra nord.
- Hvad mener du? - Du er den 13. kriger.
Han siger at din hest er for lille.
At kun en araber ville tage en hund med i krigen.
Han vil vide hvad du hedder.
Jeg heder Ahmed Ibn Fahdlan, Ibn Al Abbas, Ibn Rasid.
- Eben. - Nej.
Ahmed Ibn Fahdlan. ”Ibn” betyder ”søn af”.
Eben.
Hvad siger han?
”Skynd dig i døden før din plads bliver taget.”
Jeg vil aldrig glemme dig.
- Må Gud være med dig. - Hørte du det?
... i morgen.
... tolv heste.
... til dem.
- ...kan finde nogle gæs. - Så sagde han: ”Ikke... hustru...”
”... for jeg får ikke aftensmad... i aften.”
Sådan lyder jeg ikke.
Roneth sov sammen med hende mens vi tog hestene.
Hun var sikkert en snæversynet lejrtøs. Som hans mor.
Min mor...
... var...
... en kysk kvinde...
... fra en adelig slægt.
Og jeg... i det mindste...
... ved hvem min far er.
Du, din...
... svineædende skiderik.
Nej, vent! Hold op.
Hvor har du lært vores sprog?
Ved at høre på jer!
Kan du tegne lyde?
Tegne lyde?
Ja, jeg kan tegne lyde.
Og jeg kan også læse dem.
Vis mig det.
”Der findes kun en Gud...”
”... og Muhammed er hans profet.”
- Tag de sække der. - Se dig for, Weath.
Rolig.
Kun en araber ville tage...
... en hund med i krig? Jeg hørte det første gang du sagde det...
Dygtigt, Araber...
Kom nu.
Hunden kan hoppe!
Her.
- Nej... - Spis!
- Burde vi ikke holde os nærmere land? - Nej, ikke i det her vejr!
Odin!
Ned.
- Hvad var det..? - Stille!
Odin!
Land!
Araber!
Sig det jeg tegner.
”Der findes kun en Gud...”
”... og Muhammed er hans...”
”... profet.”
Fortsæt.
Tag imod! Du får brug for det.
- Jeg kan ikke løfte det. - Bliv stærkere!
En rytter.
Kraftig, på en lille hest.
Parfume.
- En kvinde. - Et sendebud.
Det er et silkeklædt sendebud.
- Sig hvad I hedder, hurtigt! - Jeg er Hygiliaks søn, Buliwyf.
Vi kender jeres værdige konge, og vi er her for at tjene ham.
Kong Hrothgar vil tage vel imod jer.
Ingen murer, ingen voldgrav.
- Ikke engang et ordentligt hegn. - Her kan selv en ko snige sig ud.
Kvinder, børn... Knap en mand mellem 15 og 50.
Herre konge, dette er Buliwyf, søn af Hygiliak...
Jeg kender ham. Jeg har sendt bud efter ham.
Jeg kendte ham som dreng. Jeg kendte hans far og jeg kender ham nu.
Han har vokset sig stor. En flot fyr.
Hvad truer dette stedet, gamle mand?
Han kan være gal.
Hold vagt udenfor.
Har nogen set en de sidste 100 år?!
Det siges at de før var overalt.
- Det var endda værre længere nordpå. - Folk siger så meget.
Hvad end de er, og siden vi ikke kan opspore dem...
- ...må vi have et hegn og en voldgrav.
- Vi kan bygge et hegn af en vogn.
Jeg vil ikke bygge et hegn! Lad os rider efter dem.
Mine herrer!
- Sig noget, dreng! Hvem har gjort dette? - Spøg nogen som kender ham.
Vent!
Jeg kender ham.
Han er fra pladsen oppe i dalen. Jeg viser vej.
Gå ikke i vejen for mig.
Det er altså sandt.
- De gik til fods. - Hovederne er væk.
Barnet må have krøbet ned i et hul.
De er blevet... tygget på.
Det siges at de spiser de døde.
Hvilke slags mennesker gør sådan noget?
Det var ikke mennesker. Det var Wendolener.
De er her.
- Hvad er det? - Wendolenernes mor.
- Hvor fører sporet hen? - Det standser ved klipperne, 3 km oppe.
- De er smarte. - Og forsigtige.
Der er mere...
Se til højre, bagved vagttårnet...
... og sydover, ved skovbrynet.
Noget skræmte dem væk.
Tag hånden ned, lillebror.
Jeg tror at de iagttager os.
- Og hvis vi går efter dem? - Så forsvinder de.
- Kommer de til os? - De kommer med tågen, siges det.
Bliver det tåge, så kommer de…
Vi bliver jaget i vort eget land.
Det var ikke altid sådan.
Før ville vi bygge, efterlade os noget.
Marker så langt som øjet kunne række...
- Hvad med gårdene i nord? - Estwyck blev brændt ned til grunden.
- To år siden. - ...for to år siden.
Vi har ikke hørt noget fra de andre i flere måneder.
Den aften, hvor de druknede...
- Drikker I ikke i aften? - Nej, i aften drikker vi ikke.
Når dagen gryr, ser de ligene.
Denne herre ser ud som en stor kriger og er sikkert vældig modig.
Men for at slås mod Wendolenerne må han have heldet med sig.
Held kan ofte redde en mand, bare han er modig nok.
- Hvem er han? - Kongens søn.
Vent på Wendolenerne en nat, så kan du snakke om mod...
Jeg takker herren for rådet...
Som ikke er kendt for andre bedrifter end at have dræbt sine brødre.
Sæt dig og vær stille!
Bordet I er gæster ved er stadig mit!
En mand som var i Estwyck...
Jeg så skabningen som gjorde dette.
Tænder som en løve, hoved som en bjørn, klør som kunne rive træer i stykker.
De kommer om natten, i tågen. Som om de kan se i mørket!
Går de oprejst eller på alle fire?
Begge deler, som om de var halvt menneske, halvt bjørn.
Men jeg ved det ikke med sikkerhed.
Jeg så i hvert fald lysormen.
Helt tydelig. Det gjorde vi alle den sidste aften.
Vi så den bugte sig ned fra fjeldet gennem tågen.
Den var lang som 100 skibe. Og spyede ild mod os!
Min bedstefar advarede os mod den. Sagde den var et skrømt fra gamle tider.
Det bliver tåge.
Hent min rustningen!
Jeg står vagt sammen med dig.
Børnene må beskyttes. Skulle de komme forbi os, må du stoppe dem.
Held og lykke.
Hvordan kan du sove nu?
Faderen vævede dit livsvæv for længe siden.
Gem dig i et hul hvis du vil.
Men du lever ikke længere af den grund. Din skæbne er forudbestemt.
Frygten tjener ingen.
Når de kommer, stiller vi os i ring med ryggen mod hinanden.
- Jeg er ingen kriger! - Snart bliver du det...
Han løb ikke sin vej!
Det kunne være værre.
- Her er Ragnar. - Har han sit hoved?
- Nej. - De tager altid hovederne.
Og Olaf?
- Det samme. - Jeg ser ingen af dem.
Ingen af dem! Ingen af dem vi dræbte...
Ikke jeg heller.
- Ikke en eneste. - Jeg dræbte mindst to.
Også jeg. Det gjorde vi alle!
- Til og med Araberen skar op en. - Han levede fortsat.
- De må have taget dem med sig. - De er dæmoner.
Deres blod ser ægte nok ud.
Du klager meget.
Hjælp mig med at bære Ragnar ud.
- Hvad er der? - Kopis.
- Kopis? - Opkogt.
Nej, sådan noget vil jeg ikke have på mig.
Brug rent vand.
Som du vil.
I morgen går det materie i såret og du får feber.
Kom, min ven!
Hovedet leder efter dine hænder. De vil mødes igen i paradiset.
Det er ingen lig efter dem, men her har vi vist... en klo.
Kom, lillebror. Vi skal bygge hegn.
Hent flere.
Sæt dem her.
Herovre! Det bliver en lang dag.
Du kommer herover, og du går derover.
Bliv der. Jeg skal spidse stolpen. Hold blikket på den. Sådan...
Kom i gang.
Er det en smed her? En smed!
Han insisterede...
En Araber får et sværd, og laver en kniv.
Den fungerer.
Må jeg få den til min datter når du dør?
Tørstig?
- Mjød? - Vand.
- Du lyder som en kvinde. - Gør du det igen, kommer du til at lyde sådan.
Det vil hele.
- Jeg tror min næse er ødelagt. - Det kunne have været værre.
- Folk er stille i dag.
- De frygter at du lokker ildormen ned.
Ildormen, ildormen.
Ildormen..?
En drage?
Jeg tror ikke på drager.
Gør plads for prins Wigliff.
Han visker kongen i øret at Buliwyf vil tage hans kongerige fra ham.
Er det sandt?
Nej.
Tro mig.
Vær forsigtig.
- Mere sagde hun ikke. - Det behøvede hun ikke... Prinsen!
Vi må statuere et eksempel.
Den rødhårede?
Jeg gør det.
Du bør ikke blandes ind i det her.
- Hvad skal jeg gøre? - Holde kæft og fortsætte med arbejdet.
Pas på!
Du graver som en hund.
- Kaldte du mig en hund? - Du kaster jord rundt dig som et dyr.
- Er jeg et dyr nu? - Du hører ikke efter.
- Er jeg også døv? - Du er en tåbe, lille mand.
Det er fordi du taler i gåder, som en gammel kælling!
Kællingen skal nok sende dig i dødsriget, gammelfar!
- Hvad skete der? - Et bygningsteknisk skænderi...
- Han er større end dig. - Ja.
- Og yngre. - Ja.
- Sats på ham, hvis du vil. - Måske gør jeg det!
Rent held...
Få sat en stopper for det.
- Han bliver dræbt. - Det er muligt.
Du må ikke...
Idioter!
Tag dig af din ven.
Han var tapper.
- Du kunne have dræbt ham hvis du ville. - Ja.
- Hvorfor så det skuespil? - Det var hele pointen.
Hvem som helst kan beregne styrke. Han har gjort det siden han så os.
Nu må han beregne noget han ikke ser.
Og frygte det han ikke ved...
Idiotisk, som sagt. Og dyrt...
Vi kommer til at savne Angus’ sværd i nat.
Edgtho!
Edghto!
Du behøver ikke skrige. Jeg hører dig.
Jeg troede jeg ville finde dig i tårnet.
- Og derfor er jeg ikke der... - Jeg har mad med til dig.
- Det kommer til at regne.
Der er klipper en halv mil væk. Når bølgerne slår mod dem, lyder det som torden.
Bønderne kalder dem ”Tordenklippene”.
- Det bliver tåge. - Det kan jeg se.
Ormen... De har vækket ildormen.
Skynd jer!
- En ildorm? - Den spyer ild.
Hvad er det nede på jordet?
- Et barn. - Se...
Åbn porten. Åbn porten!
Skub!
Duk dig!
Luk op!
- Så du ildormen? - Det er et kavaleri.
- Jeg havde foretrukket en drage. - Hundredvis, de har fakler.
- Tag nordsiden. - Kom, lillebror! Nu begynder det.
Araber!
Dø!!!
Må Allah være os barmhjertig.
Hold disse. Nu har jeg dig!
Det er et menneske.
Det er et menneske, et menneske...
Det er et menneske!
Ingen fare, lillebror.
Der er flere!
De kommer gennem porten!
- De bryder gennem porten! - Slå tilbage!
Kom!
Tag imod!
- Hvad skal jeg gøre med den? - Sæt foden på den og hold stand!
Skeld, Halga, Roneth...
... og snart også Rethel.
Jeg kan hverken smage gærbryg af druer...
... eller af hvede.
Hvorfor griner du?
Honning.
Dette er lavet af honning!
Vi kommer til at dø her.
Det er...
... mulig.
Kom.
Kom nu.
- Nå, gjorde hun dig færdig eller hvad? - En gentleman svarer ikke på sådan noget.
Det hænger tre til på hegnet.
- En krydsning mellem menneske og dyr. - Det er et menneske.
Er det et menneske, så sover han. Så har de en lejr som vi kan opspore.
- Skal vi angribe dem? - Har vi noget valg?
Følg med mig. Jeg kender en kvinde som kan hjælpe.
Hent araberen.
Hun var gammel da min bedstemor var lille. Hun er temmelig bims.
Den perfekte rådgiver...
Weilew...
Skam, skam... Er det dronning Weilew som står foran mig nu?
- Vi har brug for et råd. - ”Vi” eller han?
Kom nærmere, Buliwyf.
Nærmere...
- Kender du mig? - Jeg har ører.
”Kriger,” siger vinden. ”Høvding,” siger regnen.
Hvorfor kommer du til mig? Har du mødt din overmand?
Mødt din overmand hos menneskeæderne..?
Vi har brug for din visdom.
Krige vindes med vilje. Du har måske valgt den forkerte slagmark.
Har du et symbol? En genstand?
- Som tilhører dem? - Ja.
De viser dig vejen, men du ser det ikke.
Du kan nedslagte dem til du rådner, men du vil ikke opnå noget.
Find roden, knæk viljen.
- Hvordan? - Dette er Wendolenernes mor.
De ærer henne.
- Hun er viljen. - Hvor finder jeg hende?
Hun er jorden. Find hende i jorden.
Buliwyf, vogt dig for lederen af deres krigere.
Han har magtens horn.
Du må også dræbe ham.
Har vi nogen slags plan overhovedet?
Vi rider til vi finder dem og dræber dem alle.
- Et barn kunne have fulgt dette sporet.
- De frygter os ikke det mindste.
- Hunden kan ikke lide det. - Bjørnekranier. De ønsker ikke besøg...
Kløerne...
Hovedpynten...
Bjørne...
De tror at de er bjørne...
De vil have os til tro at de er bjørne.
- Hvordan jager man en bjørn? - Man lader hunde opspore den.
- Hvordan gør man det om vinteren? - Går ind i dens hule med spyd.
- Hvor er hulerne? - I jorden.
- I nabodalen er det mange bål. - Ser du en hule?
Ingen hule der.
Jo... der er det.
- Lige i klippevæggen. - Hvordan kommer vi derind?
Ingen vagthunde. Måske går det.
Så må du kysse mig først...
- Hvor langt nede er vi? - Snart falder vi ud på den anden siden.
Se ned.
Jeg tog fejl... Det her er ikke mennesker.
Hugger vi dem ned, får vi de andre efter os.
Ned af væggen. Så svømmer vi.
Jeg først.
- Skynd dig, lillebror. - Jeg bryder mig ikke om højder...
Bliv der.
Hurtigt! Dræb hende!
Fandens!
- Er det gjort? - Det er det.
Det bliver svært at komme ud herfra.
Der går en vej ned her!
Jeg orker ikke at løbe mere.
I dag var en god dag!
En god dag...
Klar dig, kammerat.
Gå nu.
Helfdane?
Vi følger bækken. Den må rende ud et sted.
Bækken render ind under bjerget.
- Buliwyf! - Alt i orden.
Vi slås to ad gangen, mens de to andre hviler sig.
Nu kommer de...
Endnu værre, nu bliver det regn.
Det bliver regn... Det bliver regn!
Vent, vent!
- Torden... - Bølgerne laver torden. Tordenklipperne!
Brændingen...
Det er brændingen derude.
Kan vi svømme derud, eller drukner vi hvis vi forsøger?
Vi forsøger.
Pust, pust!
En, to, tre!
Den eneste måde at finde ud af det på. Hvis de ikke følger efter os...
... så er det for langt at svømme!
- Han overlever ikke natten. - Det ved du ikke.
Livsvæven blev knyttet for længe siden.
Er du ked af det for min skyld?
Jeg kan ikke for det.
Jeg har bare mine to hænder. Jeg vil dø som fattiglem.
Men du får en konges begravelse.
En mand ville måske anses som rig –
- hvis nogen ville nedskrive historien om hans bedrifter.
Så at de vil blive husket.
En sådan mand ville kunne anses som rig, ja.
Han er på vej til den anden siden.
Han griber om sværdet, som om han er bange for ikke at vågne.
Tænk ikke mere på det. Du må hvile sig.
- Jeg er ikke træt. - Hvil dig.
Wendolenerne vil hævne deres mor. De kommer snart.
Igen?
Vi dræbte ikke lederen. Så længe han lever, vil de komme efter os.
Hvornår?
I aften.
Nætterne er så lange her...
Det er ikke som hjemme.
I aften tror jeg ikke at vi får...
... tåge.
”Dræb moderen,” sagde hun. ”Dræb lederen, så knækkes de.”
Vi vil snart få at vide om hun havde ret.
Vi slipper under alle omstændigheder for at bekymre os om ildebrand...
De er rædselsslagen. Klar til at stikke af.
Jeg ville ønske at Buliwyf var her.
Det skulle ikke gøre nogen større forskel.
Forbered jer.
Nådige Fader...
Jeg har ødslet min tid med mange slags planer.
Dette indgik ikke blandt dem.
Men i denne stund...
... beder jeg kun om at leve de næste minutter godt.
Når tiden kommer...
... så lad dem ikke blive taget.
For alt vi burde have tænkt, men ikke tænkte...
For alt vi burde have sagt, men ikke sagde...
For alt vi burde have gjort, men ikke gjorde...
... beder jeg dig, Gud, om tilgivelse.
De kommer!
Se, der ser jeg min far.
Se, der ser jeg min mor, mine søstre og mine brødre.
Se, der ser jeg mine forfædres linje helt tilbage til tidernes morgen.
- De kalder på mig. - De beder mig indtage min plads...
... i Valhalla...
Hvor de modige...
... lever...
... evigt.
Det er ovre.
Vi vil bede om at du får en sikker rejse. Bede til hvem?
I dit land er én gud måske nok, men vi har brug for mange.
Jeg skal bede til dem alle sammen. Tage det ikke ilde op!
Jeg er dig evigt skyldig!
Farvel, araber!
Farvel, nordmand...
Over hav med monstre og skove med dæmoner gik vore færd.
Lovet være Allah, den nådige og barmhjertige.
Måtte han velsigne hedningerne, som elsker andre guder.
Som delte af sin mad og udgød sit blod-
- så at hans tjener, Ahmed Ibn Fahdlan, kunne blive en mand –
- og Guds nyttige redskab.
MSC RULES